I kan begynde.
Husk at give det her til jeres forældre med det samme.
Luk ikke selv op.
Albert-Einstein Cole.
Nicola-Tesla Hertz.
Marie-Curie Fortune.
Tak.
Theodor-Adorno Strauss.
Hvad fik du?
- 127. - Gå ikke højere end 100.
Jeg fik kun 67.
Men jeg er lettet, det kunne have været meget lavere.
- Sig hej til min ven. - Du har ingen venner.
- Det her er Isaac-Newton Midgeley. - Zak.
- Hej. - Hej.
Han er en -7. Jeg har aldrig kunnet lide dig.
- Jeg troede, han var din ven. - Ti stille. Og vent.
På hvad?
En super højfrekvent, som møder en super lavfrekvent.
Det burde fremkalde... en slags reaktion.
Interessant.
Kom ind, Zak. Din mor er her.
- Nu, Zak! - Kommer, Mrs Cook.
Hvor længe?
Præcist et minut.
- Min pige. - Far.
Så...
Du forstår vel, hvad det betyder? Hvordan det vil ændre dit liv?
Ja.
Hvordan har du det med det?
Jeg føler mig virkelig lettet. Det kunne have været meget lavere.
Det er fint. Vi vil gøre alt for, at Marie når sit fulde potentiale.
Er det ikke allerede garanteret?
Kan vi gøre noget ved hendes fø... Hendes følelser?
Det er almindeligt. Jo højere frekvens, jo mindre empati.
Det ene synes at opveje det andet.
Jo mere heldige, vi er, jo mindre går vi op i det.
- Ingen bliver heldigere end Marie. - Nej, det ser ikke sådan ud.
Men der er ting, vi kan forsøge. Viden styrer jo skæbnen.
Hun skal ikke blive et eksperiment.
Vi ønsker, hun skal få venner. More sig.
Blive forelsket. Få et normalt liv.
Det gør mig ondt, men I må forstå, at det slet ikke bliver muligt.
Stop her hvis du vil finde sand kærlighed.
- Hej, Miss Anderson. - Hej, Marie.
Jeg er stoppet.
Apparatet analyserer din præcise frekvens.
Jeg har udviklet en bedre måde at læse bølgelængden på.
- Har du patent? - Selvfølgelig.
Den krydshenviser nu mænd og kvinder med kompatibel resonans.
Blot en lille test. Nogen lærere lod mig teste dem i morges.
- Definerer du kærlighed sådan? - Naturen gør.
Lavfrekvente har brug for mindst 700 signifikanter.
Deres instinkt er at afvise, ikke at tiltrække.
- Hvilke planer har du for projektet? - Far vil sælge produktet.
Folk er tydeligvis besatte af at finde ægte kærlighed.
Og du?
Ingen er 100%, men der findes en med 95%.
Og hvem er det?
Mr Thales.
Virkelig?
Måske skal du møde ham. Al ekstra information kan bruges.
Maskinen virker anvendelig. Kan den finde venner?
Selvfølgelig, bare med andre signifikanter.
Har du testet den til formålet?
Nej. Alle vil være venner med mig.
Men hvor mange af dem er rigtige venner?
- Ingen. - Så må du lave en test.
Alle ekstra informationer kan bruges.
Undskyld, jeg kommer for sent. Jeg blev låst inde i korridoren.
Interessant.
- Hej. - Hej.
- Så du... - Jeg ville...
- Ja. - Vi behøver ikke sige noget.
Men jeg vil godt. Vi har nok ikke mere end et minut.
Undskyld. Hvordan går det?
- Hilsen eller spørgsmål? - Hilsen.
- Fint. Hvordan har du det? - Jeg er lidt urolig.
- Der sker måske ikke noget. - Hvad laver de så her?
- Du kan jo spørge dem. - Hvorfor mig?
Fordi du og jeg frembringer den mest interessante reaktion.
Hvor længe?
- 50 sekunder. - Og hvis der går mere end et minut?
Eftersidning! Jer begge.
- Hver for sig. - De har allerede brugt deres minut.
- De kan slet ikke sammenholdes. - Hvorfor gør du det?
Du ved, hvad der sker, når I mødes.
Vil du udsætte Zak for fare? Det er en risiko for hele skolen.
Kom nu.
- Kan du lide ham? - Det er bare et eksperiment.
Det er ikke et rigtigt eksperiment. Frekvenser ændres ikke.
Spild ikke dine følelser på ham.
I to er helt enkelt ikke bestemt for hinanden.
Viden styrer skæbnen, Miss Anderson.
- Hej. - Hej.
Hvis der går mere end 1 minut, er frekvensen måske ikke fast.
- Undskyld? - Du spurgte selv om det.
Vi burde tale alligevel. Så nogen dig?
Nej, det tror jeg ikke.
Godt. Så er vi alene. Risikoen for at noget sker, er mindre.
- Hvordan har du det? - Faktisk ikke så godt.
- Jeg har vist fået influenza. - Giv et mere specifikt svar.
Jeg må notere status på din fysik og dine følelser.
Det tænkte jeg nok. Jo...
Jeg føler mig presset og nervøs.
Jeg har svært ved at ånde, og jeg sveder.
- Er du bange for, hvad der kan ske? - Til dels.
- Går det? - Ja.
Jeg har en ide.
- Hej. - Hej.
- Hvad var det for en ide? - Vi burde røre ved hinanden.
Som en del af dataindsamlingen.
- Jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
Det forandrer variablerne. Vi har aldrig rørt ved hinanden.
- Kan vi så ikke røre? - Netop.
Det kan blive et nyt eksperiment. Et bedre.
Hvad snakker du om?
- Vil du...? - Det er ikke sådan, at jeg ikke vil.
Tænk, hvis det ikke kun var for at indsamle data?
Hvad mener du?
- Jeg må spørge dig om noget. - Ja?
- Hej. - Hej.
- Vil du følge mig til afslutningen? - Det er ikke før næste år.
Jeg får ikke så mange muligheder for at spørge.
- Vi skal holde os fra hinanden. - Men nu samler vi data.
- Det her er en date. - På et minut?
Jeg har været på kortere dates. Du ved, lavfrekvens.
- Ja. - Ja?
Vi burde røre ved hinanden også. Tænk over det.
- Hej. - Hej.
- Hvor vil du røre mig? - Over det hele.
Undskyld. Det lød vist forkert.
Vi kan ikke være sammen, men jeg må sige noget.
Jeg elsker dig.
Du elsker nok ikke mig, men måske kan du lide mig lidt.
- Er det et rigtigt spørgsmål? Ja.
- Nej. - Hvad så med vores møder?
- Jeg indsamlede bare data. - Kun det?
Nej. Jeg eksperimentere med at flirte.
- Det gør jeg ikke mere. - Så du føler intet for mig?
Du forstår vist ikke, Zak.
Jeg føler ikke. Det kan ingen forstå.
Jeg ved, hvad de kalder mig. "Maskinen".
De har ret.
Jeg elsker ikke min familie. Jeg føler ikke glæde.
Når du ser mig le, grine eller græde, lader jeg som om.
Jeg venter på, det skal føles rigtigt.
Men det kommer det aldrig til. Det er en bivirkning.
En bivirkning. Klart.
Vi to er ikke bestemt for hinanden.
Der kan man se. Et minut.
Det ser ud til, jeg kommer væk i tide.
Hej.
Den er først klar om en uge, men jeg kigger lige.
Tænk, den er lige kommet. Det bliver 20 pund.
- Hvor var det heldigt. - Ja, ikke.
Overraskelse!
Tillykke med fødselsdagen, Marie!
Hej.
Hej. Zak.
Længe siden.
- Hvor har du været? - Mange steder.
Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
Senest i Vilnius. Nu kan jeg bande på 18 sprog.
Hvor ligger Kychi? Det har jeg aldrig hørt om.
Slap af. Du behøver ikke lade som om.
- Hvordan går det? - Hilsen eller rigtigt spørgsmål?
- Rigtigt spørgsmål. - Jeg er stadig en ødelagt maskine.
- Du venter stadig. - Venter, foregiver.
Men det tror jeg nu også, alle andre gør.
- Hvorfor kommer du? - For at fortsætte eksperimentet.
- Intet er forandret. - Ikke for dig.
- Hvad er forandret for dig, Zak? - Kig på uret.
Over et minut.
Jeg må gå. Men mød mig på Train Shop i morgen kl. 19.00.
Jeg tror, jeg kan hjælpe dig.
Dejligt, du kunne komme.
- Venter du et opkald? - Ja.
Hvordan klarede du mere end 1 minut?
- Jeg har ændret min frekvens. - Men det er umuligt.
- Viden bestemmer skæbnen. - Har du gjort det?
- Har du fundet en løsning? - Ja.
- Overrasker det dig? - Ja.
- Du er lavfrekvent. - Ikke længere.
Den viden er forkert. Ellers havde vi aldrig mødt hinanden.
Du sagde, du kunne hjælpe mig.
- Jeg kan ændre din frekvens. - Sænke den?
- Den kan jo ikke blive højere. - Naturen gør alt for mig.
Næsten alt.
Forklar processen.
Okay. Men du vil nok ikke bryde dig om det.
Energiudveksling. Du sænkes til mit niveau.
Der er mange processer i det, her må jeg også røre ved dig.
- Smart. - Den negative returkobling slår ind.
Jeg må være tæt på dig et stykke tid.
Smart. Hvor hurtigt ser jeg et resultat?
Måske med det samme, hvis det lykkes.
- Jeg kan mærke, du vil det. - Lyv ikke.
For Yren's skyld. Du vil få følelser for første gang i dit liv.
Teoretisk set, ja. Er det reversibelt?
Det burde det være. Men der findes ingen garantier.
Er det alt?
Ja, i store træk. Men måske virker det ikke.
- Du kan tale med mig, hvis du vil. - Tak.
Det er mærkeligt at tale med dig uden en deadline.
Eller ikke at tale.
- Hvordan går det? - Jeg føler mig ikke godt tilpas.
Føler?
At være fysisk syg er ikke en følelse.
Men det føles ikke sådan her.
Det er...
Det er sådan her.
Det føles... forfærdeligt.
- Jeg føler en enorm tyngde. - Det er nok bare nervøsitet.
Det er en stærk følelse.
Jeg føler... At jeg har fået kontakt med mig selv.
- Hvordan føles det? - Ikke så godt.
Det føles altså bedre at røre dig. Hvorfor er det sådan?
Fordi...
Uneth!
Du elsker mig. Måske?
- Waya. Naturen gør oprør. - Lige som før. Skal vi gøre noget?
Nej, det burde falde til ro, jo længere, vi er sammen.
Esa!
- Jeg ved, hvad jeg vil prøve. - Hvad?
- Kys mig. - Er du sikker?
- Jeg får altid det, jeg vil have. - Ikke jeg.
- Jeg kan lide hende. - Du kan jo lide alle.
- Hun smilede til mig. - Hun smiler tit.
Jeg tror, min er forkert.
Det er en af mine venner. Isaac-Newton Midgeley.
Zak. Hej.
Det er ikke gode nyheder, og I kan ikke tvinges til en beslutning.
Men vi anbefaler kraftigt-
- at Zak placeres i en skole, der modsvarer hans potentiale.
For ifølge dig, har han intet potentiale.
Men en specialskole?
Kan man ikke gøre noget?
Jeg forstår, at det er svært.
Men du og Zak må acceptere, at hans frekvens er abnormt lav.
Og? Han får bare lidt mere uheld.
Mrs Midgeley. Lad os få dette på plads:
Zak har en negativ frekvens.
Usædvanligt, men han er ude af sync med den naturlige verden.
Uheld er ikke ordet. Han kommer aldrig frem til rette sted i rette tid.
Han vil aldrig passe ind, undtagen med andre, der er som han.
Han hører ikke til her længere. Det er et videnskabeligt faktum.
- Han har talent! - Han er et geni.
Som desværre omgives af vidunderbørn.
Måske skal vi spørge Zak, hvad han vil.
Vil du det her, Zak? Vil du virkelig være her?
- Ja. - Godt. Dygtig dreng.
Du får brug for ekstra hjælp.
Det skal du ikke være bange for at bede om. Okay?
Viden findes i to variabler:
Induktiv og deduktiv.
Induktivt ræsonnement går fra detaljer til principperne bag.
Observation af naturen har autoritet.
Deduktiv ræsonnement går fra almengyldig sandhed til detaljer.
- Hej. Er Theo hjemme? - Du må være Zak. Kom ind.
Theo? Zak er her.
- Jeg kommer altid ubelejligt. - Overhovedet ikke.
Undskyld rodet.
Sæt dig.
Theo har fortalt alt om dig.
Spiller du på noget, Zak?
- Nej. Folk som jeg har rytmeproblemer. - Sludder.
Alle kan spille på noget. Alle.
Det eneste, der skal til, er hjerte, sjæl og lidt fantasi. Har du det?
Vælg 3 toner og spil dem lige, som du har lyst til.
- Jeg kan lide mønsteret. - Akkorderne.
- Jeg kan se dem. - Så kan du måske lære at spille.
- Hej, Theo. - Hvad sker der?
Jeg har noget hjemmearbejde. Jeg skal bruge lidt hjælp.
Lad os starte. Det her dig.
Og det her er Marie.
Du ræssonerer på en ultra lav frekvens.
Og hendes er ultra høj.
Når I mødes, frastødes I som 2 magneter.
Hvis du vil have en chance med Marie, må problemet løses.
- Kan jeg få kridtet? - Hvad ser du?
Jeg ser et mønster: O...
X. V.
- Hvad er det, Zak? - Undskyld.
- Er du ikke klar? - Jo, men...
- Hver gang, Zak. - Ikke hver gang.
- Men tit. - Undskyld ikke med frekvens.
Nej, miss.
Det siges, at opfindelsen afspejler opfinderen.
Og din er noget rod.
Hvad har du, Theo?
Et simuleringsspil?
En simulering, intet spil. En refleksion af livet.
- Hvis liv? - Alles.
Med vores verden som model.
En matematisk formel kan gentages og give tilfældige resultater.
Min hypotese er, at livet ikke er tilfældigt.
Jeg tror, at en regel styrer. En ligning, som kæder ting sammen.
- Og så fortsætter det. - Fascinerende.
Livet virker kaotisk, men styres af et uendelig komplekst mønster.
- Så du søger livets kode? - Det er ikke fuldkomment endnu.
Hvis det passer, er vi bare komplekse maskiner-
- uden en sjæl og definitivt uden egen vilje.
Undskyld, men er de vigtige?
Okay. Jeg godtager det indtil videre.
Hvis det er sandt, kan du jo fortælle, hvad der vil ske.
Selvfølgelig.
Bare de næste fem minutter.
Om syv sekunder vil Nicola-Tesla komme her over.
Om cirka 31 sekunder vil Zak gå gennem lokalet.
Om præcis 2 minutter vil brandalarmen gå i gang.
Miss Anderson, jeg har set Thomas-Edisons projekt-
- og han har stjålet min ide.
- Imponerende. - Tak.
- Miss Anderson... - Det er aftalt. Forsvind!
- Miss Anderson! - Ikke nu!
Fortsæt, Zak. Det hører tydeligvis til spillet.
Vi forlader dem med lav frekvens.
Jeg passerer dem med mediumlav frekvens.
Og dem med mediumhøj frekvens.
Undskyld mig.
Så dem med høj frekvens.
- Zak! - Hej mor.
Hvorfor er du ikke på din plads? Det her er vigtigt!
Kom nu!
Du narrede mig næsten. Jeg har også humor.
Men jeg er skuffet. Du vælger at lege frem for at tage dette alvorligt.
Det er ingen leg.
Hej.
- Hej. - Skal vi ses efter skole?
- Tak mig nu. - Tak.
Det var det bedste, jeg kunne komme op med så hurtigt.
Hvis noget kan ændre din frekvens, er det denne.
- Endelig er jeg attraktiv. - Kun for metal.
- Det er en uheldig bivirkning. - Alt har bivirkninger.
Hele mit liv er en bivirkning.
- Tror du, det fungerer? - Nej.
- Har I metal på jer? - Vi vil bare se eksperimentet.
Undskyld, jeg kommer sent. Jeg blev låst inde i korridoren.
Hej.
Den nyeste opskrift.
- Sig tak. - Tak.
Prøv ikke at kaste op.
Fint, vi er alene. Hvordan går det?
Det er ikke fordi, jeg ikke vil røre.
En date på et minut?
Ja.
Jeg elsker ikke min familie. Jeg kan ikke mærke glæde.
Når du ser mig smile, grine eller græde, er det foregivet.
Jeg venter på, at følelserne skal blive ægte. Men det sker aldrig.
- Det er bivirkningen. - Bivirkningen? Klart.
Der kan man bare se. Et minut. Jeg går i tide.
Vi to er ikke skabt for hinanden.
Ironi.
Den indirekte modsigelse mellem handling eller udtryk-
- og sammenhængen, de optræder i.
En ironisk partikel.
En fysisk manifestation af ironi, der findes i alle atomer i universet.
Men min hidtidige forskning indikerer-
- at ironiske partikler kun aktiveres af hjernen, når vi vil opnå noget.
På den måde formes...
...en behovskæde.
- Men kun af en bestemt type. - En person med lav frekvens?
Ja, mine undersøgelser viser, at kun de er modtagelige for ironi.
- Kommer det ikke an på øjet, der ser? - Jo, men tilskueren er individet.
Her af behovskæden.
I daglig tale er det derfor, de aldrig får, hvad de ønsker.
Men min hypotese og målet for Deres forskningsmidler-
- er at se, om det er muligt at vende effekten.
Det psykiske forandrer det fysiske.
Alt handler om mønstre.
Første stadie er at ville en ting, siden at acceptere ironien i den.
Dernæst ændrer man behovskæden.
Det lyder, som om du forsøger at omgå skæbnen.
Og det, mener jeg ikke er muligt.
Men det gør jeg, sir.
Hej, Theo her. Du ved, hvad du skal gøre.
Hej, det er mig. Jeg vil gerne drikke i aften.
Så der vil blive sat stor pris på alt, du kan bidrage med.
- Dr. Zak. - Dr. Theo.
En pose tilbehør. Sig tak.
Hvad er der på menuen?
De seneste testsubstanser fra laboratoriet.
Alle med spændende bivirkninger.
skål For bivirkninger.
Skål for bivirkninger.
- For meget te. - For meget...
Myden...zobi...tritat.
- Nogen ændring? - Ikke endnu.
Giv mig tre mere.
- Undskyld. - Okay.
Så vi blander tre pyridinkarboxamid-
- med tetra-cotinate-tryptothol.
Hvad var det?
En variation.
- En stigende variation. - Er du sikker?
Ja! Men den varede ikke længe.
- Effekten burde vare i timer. - Måske er det ikke substanserne.
Yderligere en variabel. Men hvad er ændret?
Vi repeterer de sidste 60 sekunder.
- For meget te. - For meget myden-zobi-tritat.
- Nogen forandring? - Ikke endnu.
Giv mig tre mere.
- Undskyld. - Så...
Vi har blandet tre pyridinkarboxamid-
- med tetra-cotinate-tryptothol.
Tryptothol.
Cotin...
Lydbølger.
Men lydbølger var det første, alle prøvede.
Men det er ikke bare lydbølger.
Det er ordene.
Effekten varer kun et kort øjeblik.
Der er behov for en finjustering.
Signer her. Tak.
Det er en test. Gå efter 65 sekunder.
Det bliver lettere for hver gang.
Victan.
Jeg er straks tilbage.
Victan.
Hej.
Hej. Zak.
Længe siden.
- Hvor har du været? - Mange steder.
Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
Senest i Vilnius. Nu kan jeg bande på 18 sprog.
Hvor ligger Kychi? Det har jeg aldrig hørt om.
Slap af. Du behøver ikke lade som om.
- Solas. - Solas.
Dejligt, du kunne komme.
- Venter du et opkald? - Ja.
Hvordan klarede du dig i mere end et minut?
- Jeg ændrede min frekvens. - Men det er umuligt.
- Viden styrer skæbnen. - Har du fundet løsningen?
Ja. Overrasker det dig?
Ja. Du er lavfrekvent.
Ikke længere.
Alt, vi ved om frekvenser, er forkert. Ellers var vi aldrig mødtes.
Du sagde, du kunne hjælpe mig.
- Jeg kan ændre din frekvens. - Sænke den?
- Den kan jo knapt blive højere. - Naturen sørger for, jeg får alt.
- Næsten alt. - Forklar processen.
Det er...
- Oka. - Oka.
Du vil nok ikke kunne lide det. Det er en udveksling af energier.
Du bringes tættere på mit niveau.
Der er mange processer i gang samtidigt.
Men en af dem indebærer, at jeg rører ved dig.
Smart.
Den negative returkobling slår ind af sig selv.
- Men jeg skal røre ved dig. - Vældig smart.
- Hvor hurtigt ser jeg resultatet? - Med det samme, hvis det virker.
- Jeg kan mærke, du vil det. - Lyv ikke for mig.
Yuren.
For Yuren's skyld! Du vil have følelser for første gang i dit liv.
Teoretisk set, ja. Er det reversibelt?
Det burde det være, men der er ingen garantier.
- Er det alt? - Stort set, ja.
- Men måske virker det ikke. - Du kan tale, hvis du vil.
Tak.
Det er mærkeligt at tale med dig uden deadline.
Eller ikke at tale.
- Hvordan går det? - Jeg føler mig ikke så godt tilpas.
- Føler? - Fysisk ubehag er ingen følelse.
Men det føles ikke sådan her.
Det er... forfærdeligt.
- Jeg føler en enorm tyngde. - Det er nok bare nervøsiteten.
Howell.
Det er en stærk følelse.
Jeg føler, at jeg har fået kontakt med mig selv.
- Hvordan føles det? - Ikke så godt.
Men det føles bedre, når jeg rører ved dig. Hvorfor er det sådan?
Fordi...
- Uneth - Uneth.
Du elsker mig.
Måske?
- Waya. - Waya.
- Naturen gør vist oprør. - Som før.
- Skal vi gøre noget? - Nej.
Det falder nok til ro, jo mere vi er sammen.
- Esa. - Esa.
- Jeg ved, hvad jeg vil prøve. Kys mig. - Er du sikker?
- Jeg plejer at få, hvad jeg vil. - Ikke jeg.
Vil du komme ind og røre lidt mere ved mig?
Må jeg?
- Tror du måske... - Hvad?
At du kan skynde dig lidt?
Jeg vil gerne have, det skal være specielt.
Tror du, jeg er jomfru? Jeg har eksperimenteret meget.
Og hvad kom du frem til?
- At have sex er som at onanere. - Det håber jeg virkelig ikke.
Du er jomfru. Selvfølgelig.
Jeg har ikke eksperimenteret, men jeg har læst meget.
Mentha.
Luk den op.
Undskyld.
Fint nok. Vi er opdraget til at være meget nysgerrige.
Luk den op.
Jeg forstår ikke.
Er det en slags kode?
Nogen gange er en streg bare en streg.
Jeg har en IQ på 210. Jeg har aldrig haft behov for noter.
Men jeg ville slippe for at kigge på folk og at blive kigget på.
Det er øjnene.
Jeg har aldrig kunnet læse noget i andres øjne.
Hvis de kigger i mine for længe, forstår de...
- Var det vores tog? - Velkommen til min verden.
Er du okay?
Jeg har aldrig før skullet vente på et tog.
Det er ikke helt dårligt.
Så, hvor skal vi hen?
- Min pige. - Far.
- Min piges ven. - Undskyld rodet.
Vi er i gang med at renovere.
Hvordan har du så haft det, siden du forlod skolen, Zak?
Er det et rigtigt spørgsmål eller høflighedsfraser?
- Høflighedsfraser. - Vældig fint, Mrs Fortune.
Du kan kalde mig Hedy, Zak.
- Og du, Hedy? - Vældig fint, tak.
Hvad sker der? Hvornår er vi startet med høflighedsfraser?
Hvornår er du begyndt at komme hjem med kærester?
Spørg ham.
Spørg ham. I er overhovedet ikke i gang med at renovere, vel?
I tror, der vil ske noget farligt.
I tror ikke, Zak har løst noget, fordi han er lavfrekvent.
- Vi er bare forsigtige. - Der sker ikke noget.
Så kan vi diskutere hvorfor.
Hvordan gjorde du det?
Jeg forskede lidt selv, da Marie var lille.
Det virkede umuligt.
- Ord. - Ord?
- De rigtige ord. - Magiske ord?
Det synes Theo og jeg.
De husker vel Theodor-Adorno? Han har hjulpet mig.
Vi har oprettet forbindelse mellem synaptisk funktion og resonans.
Tanken påvirker frekvensen.
Tænk "lykke", og så bliver du lykkelig?
Nej. Synapserne skal manipuleres på en bestemt måde.
Disse forestiller dig. Alle med høj frekvens.
Dette er verden.
Og dette er mig.
Og ord gør dette:
Tja, det der er aldrig sket før.
- At nogen spilder vand? - Marie har aldrig før spildt noget.
- Hvad har du gjort ved min datter? - Det, jeg bad ham gøre.
Lad mig forklare.
Jeg og Marie. Ordene virker sådan her:
Du stjæler menneskers frekvenser.
Det er udelukkende fysik. De skaber balance i omgivelserne.
I virkeligheden sker der dette:
Både vibrationer fra lydbølgerne og selve ordene skaber effekten.
Det er en ny type kvantemekanisk sammenfletning.
Mentale og fysiske processer som arbejder samtidigt.
Som dominobrikker.
Det, der påvirker en person, påvirker den næste osv., til...
- Hele verden. - Kun han kan gøre mig normal.
Og jeg er den eneste, der kan gøre ham normal.
- Det er unaturligt. - Men reversibelt.
- Naturen genjusterer sig selv hurtigt. - Et eneste ord kan forandre verden.
Ikke et. Naturen må hele tiden gødes.
- Du må fortsat sige ordene. - Ja. Men stadig mere sjældent.
Fordi du er som et lavfrekvent organ i en højfrekvent krop.
- En virus. - Ordet forhindrer afstødning.
Ja, men ordet forandres hele tiden, ligesom verden ændrer sig.
- Vi har skabt en grov lydskitse. - Hvordan overvåger du forandringerne?
Det er en udvikling af Maries frekvensanalysator.
Den måler ændringerne i rummet og formulerer et passende ord.
- Den er ikke helt klar endnu. - Må jeg?
Hvis verden er en labyrint, er dette kortet.
- Forstår du, hvad du har gjort? - Gjort mig lykkelig.
Dette kan være den vigtigste opdagelse nogen sinde.
- Der er meget, vi ikke ved om den. - Chancerne udjævnes.
Tænk, hvis alle havde sådan en.
Så ville der være sand balance i universet for første gang.
Ikke flere krige. Retfærdighed for alle.
Har du taget patent?
Hej, Theo her. Du ved, hvad du skal gøre.
Hej, det er Zak. Gode nyheder: Vi har et møde på Fortunes lab.
Ring til mig, når du hører dette.
Den er meget lille.
Zak, kom ind.
- Du kender mit forskningsteam. - Nej, det tror jeg ikke.
- Nicola-Tesla Hertz. - Nicola-Tesla. Herregud.
Og Thomas-Edison Gates. Sæt dig.
- Hvordan føles det? - Skønt.
Vi har forsøgt at udvikle Maries analysator i mange år.
- Vi vil gerne vide, hvordan du gjorde. - Det er Theos fortjeneste.
Det er fordelagtigt at rette den mod subjektet i en 45 graders vinkel.
Men han tog sig af al hardware.
Jeg tror, at jeg elsker dig.
Ubalance opdages ved hjælp af en lyd.
Men vi ved ikke, hvorfor ord på 2 stavelser virker.
Jeg tror også, jeg elsker dig.
Jeg må have mere bevis. Hvordan manifesteres kærlighed?
Jeg vil gøre alt for dig.
- Alt? - Ja.
- Og du? - Jeg ville ikke gøre hvad som helst.
Stavning er fonetisk. Derfor må vi stadig bruge høretelefon.
Her er ordets balancefrekvens rala.
Hidtil har ingen ord været umulige at udtale.
Men der er endnu meget, vi ikke ved noget om.
- Så du gør ikke hvad som helst? - Nej.
Onrol. Vil du ikke en gang knæle og kalde mig hersker?
Min hersker.
Stop alle sammen! Den er kommet.
Bare vent, til den her kommer på markedet.
Hvorfor gjorde jeg sådan? Jeg var tvunget.
Hvad vil jeg ikke gøre?
Jeg ønsker ikke at forlade dette rum.
Jeg vil ikke flyve.
Hvad ville du normalt ikke gøre?
Jeg sagde jo netop, at jeg vil gøre alt.
Ødelæg ikke eksperimentet. Hvad er imod din natur?
- Enhver type vold. - Vidunderligt.
Kera. Slå mig hårdt i ansigtet.
Det må være kærlighed.
Det her lyder som en bivirkning.
Vi kategoriserer dem som justeringer for nu.
Siger man et af ordene, gør personen, hvad man beder om.
- Hvad som helst? - Det behøver ikke ske på en gang.
Påvirkningen kan ske på kort, middel eller lang tid.
De får nerverne til at samarbejde og gøre forslaget uimodståeligt.
- Hvordan? - Det ved vi ikke.
- Er der et mønster? - Nej.
Kun at ordet altid står sidst på listen.
Over alt. Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
- Jeg kan ikke forklare det. - Jeg kan bande på 18 sprog.
- Han må vide, han lyver. - Synapserne må manipuleres.
- Nej! - For Yuren's skyld, du får følelser.
- Vi har måske den forkerte opfinder. - Nej. Hvor er Theo?
- Jeg ved det ikke. - Han ved intet!
- Han er lavfrekvent! - Uneth.
Vi må aflyse lanceringen, uanset hvem opfinderen er.
Du elsker mig.
Nej.
Han gjorde det. Han fik mig til at føle sådan her.
- Han sagde... - Hvad?
Han beordrede mig til at elske sig.
Det må være sket ved et tilfælde.
Det må være en bivirkning. Jeg sagde første ord på listen.
Du må tro på mig!
Hvis vi tror dig, er du blot en heldig tåbe.
I modsat fald, er du et løgnagtigt geni.
Jeg håber, du forstår ironien.
JUSTERINGER
- Hej, Theo her. - Hvor er du?
Bivirkningerne.
Hvad har du gjort?
Du skal underskrive. Dette skal dysses ned.
- Jeg vil se Marie. - Ja, det kan jeg forestille mig.
Sig til hende, at jeg kan finde ud af det her.
Kan du det?
Snart vender alt tilbage til det gamle.
- Du har ringet... - ...Marie-Curie Fortune.
Hun kan ikke besvare opkaldet. Indtal en besked efter tonen.
Hej, Theo her. Du ved, hvad du skal gøre.
Hvis du søger ægte kærlighed, stop her.
Tak.
Der kontrolleres.
Tre match er fundet.
Helen Malzin. Alder: 85 år. Sted: Tyskland. Status: Single.
Ønsker du kontakt?
Laura Warwick. Alder: 34. Sted: England. Status: Gift.
Ønsker du kontakt?
Ana Della Matta. Alder: 24 år. Sted: USA. Status: Afdød.
Ønsker du kontakt?
Lysig.
- Hvad... - Sig intet.
Bliv ikke bange. Vi er blot en lokal myndighed.
Ikke en af dine. En af vore.
Vi stiller 3 spørgsmål. Nik for "ja" og ryst på hovedet for "nej".
Momiad. Har du stjålet teknologien?
Sera. Har du lækket programmeringen?
Visten. Har du nogen planer om...
...at manipulere verden?
- Du må tale nu. - De ord...
- Fik de mig til at tale sandt? - Ja.
- Hvordan ved du, at de virker? - Jeg har gjort det før.
Hvad siger du til at blive ansat?
Arbejdstiderne er forfærdelige, men du får gratis kost og logi.
Fra nu af arbejder I for staten.
I er omfattet af tavshedspligt.
Jeres opgave er at finde og eliminere truslen-
- som teknologien, eller "Manualen" udgør for vores land.
Foran jer ligger en mappe med alt, hvad vi ved om emnet.
Samt en historisk redegørelse over, hvad der skete sidst, den var kendt.
I er stødt ind i en meget gammel teknologi.
Det meste er gået tabt.
Resterne er holdt tophemmelige og er blevet analyseret i årtier.
Desværre uden meget held.
Uheldigvis er visse fragmenter genfundet af almenheden.
Med kaos til følge.
I har vel hørt om trolde og hekse?
Fundamentet for kontrol blev lagt af de herskende klasser.
Det har været den største faktor bag krigsudbrud frem til 1066.
Vi kender ikke grunden.
Fra 1100 dalede effekten af systemet.
Seneste vellykkede anvendelse var omkring 1760.
Vi kender ikke grunden.
Nu findes den der ude igen.
Tak til alle.
Jeg er sikker på, I finder en måde at stoppe den på.
Reglen er: Hvis du udtaler en del af et ord, som er ukendt-
- bliver du pågrebet, bragt til stilhed og anklaget for landsforræderi.
Thomas: Fysiske løsninger. Nicola tager de lingvistiske.
Marie og jeg kigger efter ledetråde i selve programmet.
- Hvad med mig? - Du arbejder ikke for mig.
Du kan gøre, hvad du vil.
Hvad siger I til...
Måske. Hvad om vi...
Jeg ved, det her lyder underligt simpelt.
Men hvorfor ikke arbejde med en høretelefon?
Det gør det bare værre. Vi har brug for det her:
I tager alle fejl. Vi har brug for sådan noget:
Det bliver vældig farligt. I den hastighed.
Det haster. Jo hurtigere, det er ovre, jo bedre.
Hvad siger I om...
Det kan fungere. Det ville slå størstedelen af befolkningen ihjel.
Hvorfor... skaber vi ikke en anti-manual?
- Det ville tage årtier. - Jeg mener ikke en rigtig.
Problemet er, at folk tror, manualen virker.
- Panik skaber kaos. - En slags placebo.
Vi vinder tid på det.
Ellers må vi udgive kopier og så miskreditere det hele.
- Det er mægtig uhæderligt. - Ja.
Men hvis det virker, burde vi gøre det.
Manualen kunne anvendes, så folk holdt sig fra den.
Som vaccinationer i skolen. Man instrueres i ikke at få dem.
Eller i at glemme.
Lad os løse det rigtige problem: Manualen. Ikke symptomerne.
Spiller det nogen rolle? Virker det, så...
Der er sikkert en enkel løsning, vi har overset.
Naturen arbejder i mønstre. Modgift findes tæt på sygdom.
Som brændenælder og skræpper?
Måske findes der ord, der virker som modgift.
Hold da op.
Vi kalder dem genveje. De er kommandoer i sig selv.
Hvad gør de?
Må jeg sige nogen, Mr Bridges?
De er harmløse og virker højst i nogen minutter.
Okay.
Korlo.
Det betyder "sid".
De andre betyder "bliv" og "gå".
Vi må have fundet grundlæggende funktioner her.
Effekterne er kortvarige, og kan ikke bruges 2 gange på en time.
Meget kan ødelægges på en time. Nu er de ord forbudte.
Vidste du det her?
- Hej. - Hej.
Det, du sagde før... Om at få folk til ikke at bruge manualen.
Sig, jeg ikke føler noget for dig. Juster mig.
- Må du have den der? - Til forsøget.
- Giv mig en kommando. - Jeg ved ikke, hvordan man gør.
Måske behøves det ikke. Det vil gå i sig selv snart.
Det er allerede sket. Jeg føler mindre allerede.
Men ikke for dig.
- Rør mig ikke. - Jeg kan ordne det her.
Det ved jeg.
Jeg elsker dig.
Men kun fordi, du gav mig ordre om det.
Grumt, ikke?
- Du elskede mig måske alligevel. - Det finder vi aldrig ud af nu.
- Er det vigtigt? - Man må kunne vælge.
- Hvis det virker... - Gør det!
Gør det for min skyld.
- Måske kan en anden gøre det. - Nej, det skal være dig.
Jeg siger det sidste ord på listen. Men jeg ved ikke, om det virker.
Endel.
Du elsker ikke mig.
Intet er forandret.
Tiden er ude. Jeg vil tale alene med Mr Midgeley.
- To minutter. - Vi er ikke skabt for hinanden.
Nej, det er dig, der ikke er skabt til det her.
Kan du bekræfte, at dette er dit?
- Ja. - Eksperterne har kigget på det.
- Og? - De synes, det er brillant.
Men nu må du stoppe.
Din historie viser en besættelse af manipulation.
- Nej, kun ironi. - Du har forbud mod at udtale dig.
Mens vi finder ud af, hvad vi skal gøre med dig.
- Men... - Under ingen omstændigheder.
VIDEN AFGØR SKÆBNEN. HVAD VED JEG?
INGENTING.
DU ER EN LAVFREKVENT PERSON.
DU HAR BRUG FOR HJÆLP.
DU ER ET GENI.
SIMPEL.
MØNSTER.
GAMMEL TEKNOLOGI.
ÅR 1760.
IRONI.
MØNSTER.
Bivirkningerne.
Det er ikke muligt.
Jeg ved, jeg ikke må tale, men jeg er nød til at se Bridges.
Ingen kommunikation. Ellers bliver du skudt.
Ingen kommunikation. Overhovedet.
Kevet.
Effekten varer kun få minutter.
- Zak. - Jeg ved det.
Det er din beskyttelse, ikke?
Derfor er den altid her.
Har jeg ret?
Ja.
Så må du hjælpe mig. De lader mig ikke tale.
Virkelig?
Det må jeg.
De ved, at din frekvens har genindstillet sig selv.
De ved, hvad der sker, når vi er sammen.
- Smart. - De ved, vi kun behøver et minut.
- Skæbnen støder dig bort. - Smart.
- Hvad, hvis de tager fejl? - De slår døren ind om 65 sekunder.
- De tager fejl. - Hvad?
Ikke endnu. Jeg vil ikke gentage mig selv.
Du er Theos far, ikke?
Fortæl.
Forklar mig det!
Sig mig det!
Ingen siger et ord!
Ned!
Ikke et ord fra nogen!
- Han ved noget. - Vær stille!
Hvad ved han?
Hvad gør du?
Giver jer det, I vil have.
Det, Zak har regnet ud.
Modgiften.
Og modgiften er?
Musik.
Tag ikke mit ord. Prøv et ord.
Korlo.
- Er det en særlig musik? - Det kan man sige.
Det er Mozart.
Hør efter, mine damer og herrer.
Når der spilles Mozart, er alle på samme frekvens.
En kort lektion. I hemmelig historie.
Det var aldrig magi. Kun "Bogen".
Som forsvandt, blev fundet, skrevet, omskrevet og brændt.
Og bruges til at kontrollere masserne med. Så... kom musikken.
Vi vidste tidligt, at musikken havde kraften til at befri os.
I kender vel "Rottefængeren fra Hameln"?
Komponist. Bogstavelig talt: At falde til ro.
De første komponister skrev musik, så vi kunne styre sindet.
For hvert nyt stykke, svækkedes Bogen.
Indtil...
Mozart.
- År 1760. - Hans første komposition.
Det første stykke, der gjorde os immun mod Bogen.
Efter det, er der kommet mange.
Når man genkender en melodi, man aldrig har hørt før, er det en.
Den går ind i vores kollektive underbevidsthed.
Meget kompleks musik forstyrrer Bogen tilstrækkeligt-
- til at den bliver værdiløs.
- Hvorfor var det en hemmelighed? - Det faldt simpelthen ud af historien.
Nogen herskere pønsede på at bruge Bogen igen.
Men masserne brød sig ikke om at blive fortalt, de blot var mekanismer.
Vist er det komplekst.
Mekanismer med knapper man kan trykke på.
Musik er knappen, som nulstiller.
Men hvor sidder den knap?
I sjælen.
Hvad sker der, når musikken holder op?
Den holder aldrig op.
- Hvorfor taler du ikke med hende? - Jeg kan ikke.
Selvfølgelig kan du det.
Det kom som en overraskelse.
Vi forventede, at hans frekvens lå over middel.
Men den er nøjagtig på middel.
Med 10 decimaler.
Nu er det på tide, du får kendskab til din familiehistorie.
Hvorfor fortæller vi det ikke til dem?
Fordi masserne foretrækker at forblive uvidende.
Hvilket placerer dem på niveau med deres fætre i dyreverdenen.
Vil I have mad?
Tak mig.
- Det er måske ikke dit instrument. - Men det var jo perfekt.
Vi har spillet i århundreder, Theo.
Tolket og udviklet skalaer.
Hvor er livsgnisten? Og inspirationen?
Hvor er spontaniteten?
Hvis vi er maskiner, er alt forudbestemt.
- Spontanitet er en illusion. - Nej!
Vi har stadig vores egen vilje og en sjæl.
Vi har stadig fantasi.
Theo! Zak er her.
REGEL NUMMER ET.
REGEL NUMMER TO
REGEL NUMMER SYTTEN
REGEL NUMMER NIOGTYVE
REGEL NUMMER TREDIVE
- Hvad er det? - En kode. Fra Mozart.
Den findes i alle hans værker. Men den er usynlig.
Jeg har altid troet, du skrev musik.
Jeg tror, det er koden, der styrer alt.
Universet er født ud af en enkelt kode, som gentages uendeligt.
Den er uendeligt kompleks, men meget forudsigelig.
Den er ikke fuldendt, men jeg arbejder på det.
Hvis det er sandt, er vi kun maskiner.
At vi ikke har en sjæl. Eller egen vilje.
Undskyld. Er det vigtigt?
Okay. Jeg går med til det for nu.
Hvis det er sandt, kan du fortælle mig, hvad der kommer til at ske.
Bare de næste 5 minutter.
Om cirka fem sekunder kommer Nicola-Tesla her over.
Og om 31 sekunder går Zak gennem rummet.
Om præcis to minutter går brandlarmen i gang.
To minutter. Ingen alarm.
Du fik mig næsten. Jeg har også humor.
Men jeg er skuffet over, at du leger frem for at tage dette alvorligt.
Det er ingen leg.
Tak.
Det er en gave. Luk den op.
Du arbejder for hårdt. Du har brug for en hobby.
- Et kæledyr. - Jeg er enig.
- Sig tak. - Tak.
Hej, det er mig. Jeg har lyst til at drikke i aften.
Der sættes pris på alt, du kan bidrage med.
- Nogen forandring? - Ikke endnu.
Giv mig tre mere.
Undskyld.
Jeg ser, du har lært ham nye tricks.
- De kommer til at spørge dig. - Hvem? Om hvad?
Alle vil bede os om hjælp.
Fra Bogen.
De vil specifikt spørge dig. Og du fortæller dem det.
Jeg vil sige, det er en gave, som intet har med mig at gøre.
Alra. Sluk for musikken nu.
Undskyld. Teknik har aldrig været mig.
Men vi vænner os til det.
Prøveresultaterne er kommet. I skal ikke være urolige.
Der skal bare startes med en stærkere dosis.
Zak, du får en kur med Mozart og Brahms.
Marie, Pacabel. En gang om dagen.
Så...
Er det, jeg føler nu, ægte?
Med den viden vi har nu, kan dine følelser ikke manipuleres.
Jeg kan ikke sige mere.
Du er helt normal.
Af en maskine at være.
Har du intet at sige, far?
Hvis du har ret, har du allerede oplevet denne samtale.
Jeg kan ikke høre alt. Men... Ja.
- Du ved præcis, hvad jeg vil sige. - Ja.
Fortæl, hvad der vil ske.
Hvordan har du det så?
- Som verdens lykkeligste pige. - Det er du.
Det var jeg.
Hvad mener du?
Du vil sige, at jeg ikke kommer til at fuldende udregningen.
At egen vilje ikke er en illusion.
Og at kreativitet og improvisation eksisterer.
Jeg er ikke enig med dig.
Men jeg er ikke interesseret i individuelle skæbner.
Jeg er interesseret i den universelle symfoni.
- Du har altid fået, hvad du ville. - Ja.
- Hvad ønskede du dig mest af alt? - Følelser.
At være forelsket.
Så hvad siger du? At naturen skabte dig for min skyld?
Nogen, der kunne give mig det, jeg ønskede?
Når udregningen er fuldendt, vil jeg kende det virkelige mønster.
Du undrer dig over formålet. Lad mig sige dig en ting...
Viden i fragmenter er værdiløs.
Så kan der ikke være sandhed.
Alle andre vil kun kende fragmenter af den.
Jeg er den eneste, der kommer til at vide det hele.
Så ville ingen af os have et valg.
Du spekulerer på, om jeg ikke savner overraskelser.
Jeg siger dig, selv om jeg kender resultatet-
- er showet stadig underholdende.
Det er vel her, jeg siger farvel, ikke?
Ja.
Hej.
Farvel.
- Hvis du har ret... - Hvis jeg har ret...
...så var det ikke kærlighed, der gav os vores minut.
Det var skæbnen.
Det betyder, at jeg kun er her for at opfylde dit formål.
Det betyder, at alt er forudbestemt. Ingen frihed. Intet ansvar.
Og viden afgør definitivt ikke skæbnen.
Ja.
Betyder det noget?
Nej.
Ikke for mig.
Heller ikke for mig.
Sådan.
Perfekt.
Nu forstår jeg.